Harry? -U redu je, ne mogu spavati.
Postoji priča o grčkim bogovima. Bilo im je dosadno pa su stvorili ljude.
Ali im je još uvijek bilo dosadno, pa su stvorili ljubav.
Onda im više nije bilo dosadno, pa su pokušali sami isprobati ljubav.
I napokon su stvorili smijanje da bi je podnijeli.
Harry? -Što radiš daleko od "Jittersa"? -Uzeo sam slobodno popodne.
Imam partiju softballa ovdje danas. Dušo, upoznaj prof. Stivensona.
Harry, ovo je Catherine. -Drago mi je. -On je stalna mušterija u kafiću.
Djeluje vrlo odlučno. -Nemate pojma koliko.
Čekaj na bacanje, dušo. Eto je. Bravo, naprijed.
Ni ne razmišljaj o tome.
Nije loše? -Nije. -Zamahni. Kreći!
Nemoj reći da te nisam upozorila.
Istina je, ako se bavite sportom trebali bi nositi dugačke hlače
ne kratke suknje? -Jer smo zgodne.
To je bila odlična igra. -Hvala. -Pridruži nam se.
Da. -Zašto da ne? -Puna si atlicizma.
Ja sam Jenny. -Catherine. -Bradley Smith, ja sam njena druga polovina.
Ovo je Harry Stephenson. -Drago mi je.
Koliko ste u braku? -Šest godina i nešto sitno.
Idem staviti nešto novca u džuboks, sačuvat ćete mi mjesto?
Naravno.
Zdravo.
Ne vjerujem u to. Oprostite.
Čuješ tu pjesmu? To je pjesma od Jenny za Catherine.
Harry? Kakva je bila šetnja, propustila sam nešto?
Osvježavajući povjetarac, utakmicu softballa i dvije žene
kako se zaljubljuju. -Jedna u drugu? -Jedna je udata.
Smiješno je to što nitko to nije primijetio, čak ni muž, udaljen pola metra.
Žao mi što sam to propustila. -Vjerujem da će biti i njemu.
Zove se Bradley Smith, išao je u školu sa Aronom.
Dobro jutro, profesore.
Gdje je Bradley? -Javio se, možda će kasniti jutros.
Nemoj viriti. -Neću. -Evo, spremna?
Bože, zaboravi. Nema šanse da ulazim unutra. -Ovo je važno.
Zašto radiš ovo? -Ne možeš prolaziti kroz život bojeći se
kučića. -Mogu, mrzim pse, ujedaju. -Neće te ujesti, u kavezima su.
Baš me briga. -Samo zakorači, pogledat ćemo unutra i ako se
iznerviraš, vratit ćemo se.
Vidiš kako su neodoljivi? Pozdravi se. -Zdravo, Otise.
Otis? -Izgleda kao Otis.
Sofi, zar nisi slatka?
Gordone, ne budi tužan, netko će te uzeti. Randalle, ne radi to.
Ovaj je Bradley. Bradley, upoznaj Bradleya.
Taj pas izgleda baš kao ja. -Zar se tvoja žena ne boji pasa?
Ne više. izliječila se. Mislim da mi je željela poslati podsvjesnu
poruku, mislim da mi je govorila kako je željela tog psa kojeg je nazvala
po meni kao poklon, možda za rođendan. -Znam to. Što misliš?
Mislim da bih bio pažljiv. -Treba nam pas, govorim joj
da nam treba dijete, a ona govori kako nije spremna.
Ako uzmeš psa, govoriš joj da je poznaješ bolje nego što ona
poznaje samu sebe. -Pa?
Bolje bi ti bilo da si u pravu.
Hoću se odvesti tamo i uzeti mališu prije nekog drugog.
Samo uradi to. -Misliš? -Vjerojatno ćeš to uraditi jednom.
Harry? -Zašto mene pitaš kada si se već odlučio?
Da li vam je potreban radnik? -Jest, mislim, ako je tebi u redu.
Imate li iskustva u ovom poslu? -Ne. -Nisam ni ja imao kada sam
počinjao. -Volite li kavu? -Ne baš. -Naučit će je voljeti.
Zašto ovdje? -Ne znam, osjetila sam harmonična previranja ovdje.
U pravu je, i ja sam osjetio isto. -U redu.
Bolje zaposli djevojku ili ćeš izgubiti Oscara, a ako njega izgubiš
nikada nećeš ući u glavno društvo u gradu da bi uzeo psa.
Primljena si. Ključevi? -Hvala.
Da? Zdravo.
Ponekad ne znate da ste prešli mjeru dok se ne nađete
na drugoj strani.
Tada je već kasno. -Dobro si? -Jesam.
Nemoj biti nervozna. -Tko to kaže?
Sigurno je čudno biti u braku i biti straight te odjednom misliti
na ženu. -Tko kaže da...? -Vidi ti se u očima.
Prelijepim velikim smeđim očima. Imat ćemo divno večer.
Catherine i Jenny, Jenny i Catherine.
Ime? -Chloe Farla. -Chloe?
Pravilno se govori Chloe, ali se naturaliziralo. -Stvarno?
Chloe, stvarno si lijepa, da li ti je to netko nekada rekao?
Mislim da plašim dečke, jer sam tako napeta. -Za mene ne trebaš
brinuti. -Stvarno? -Stvarno.
To je drugi put ove nedjelje. -Koje su šanse?
Nisu opet valjda dvije žene? -Klasično ovaj put, Romeo i Julija.
Sreli su se pogledima i sudbina im je bila zapečaćena, život
ni jednom više neće biti isti. -Ne zaljubljuj mi se.
Prekasno, draga, već jesam. -Jesi li razgovarao sa dekanom?
Ako ćeš se vratiti predavanjima sljedećeg semestra, moraš mu reći.
Svjestan sam toga.
Svaki odnos ima savršen dan. -Da. Kako to misliš?
To je dan koji se, kada gledaš godine unazad, ističe od drugih.
Ne zato što si dobio na lotu, već savršen prosječan dan.
Danas je bio takav dan.
Oprosti. Zdravo.
Znam. I ja tebe.
Ovo bi trebalo biti zanimljivo. Molim te, Egi. -Bradley?
Trebaš mi ga sačuvati do petka, Ketinog rođendana.
Catherine se boji pasa. -Ne više. Vodio sam je u štenaru.
Zar se i ne radi o tome u vezama, usprkos najvećih strahova.
Zove se Bradley mlađi. -Zašto ga ne bi kupila sama?
Ne, pametna... -Bili, ujaka Bradley je ovdje, doveo je prijatelja.
Samo do petka.
Pogledaj to, potpuno su se iselili. -Nikada nisam čula takvu vrisku.
Radnici su joj rekli da zašuti ili će baciti sve stvari na ulicu.
Sjećaš se kada su se doselili, mislio sam da nisam vidio sretniji
par. -Što sam ti rekla? To je kuća, ukleta je. -Nisu kuće uklete, već ljudi.
Džokej si? -Bio sam, to je bilo davno. To je moja mama, pobjegla
je kada sam bio u srednjoj. Šiš ju je otjerao. -Šiš?
Moj otac, tako ga zovemo. Da ti ispričam. Vozi vozilo za fekalije
i kada dođe kući, pomisli na mamu i postane sav kao posran.
Tvoje? -Mama mi je kao klincu dala. -Spavaš sa njima?
Da, zar je to loše?
Bivši džokej, narkoman koji spava sa medama, viđala sam i gore.
Zašto misliš da sam narkoman? -Što je bilo, kokain?
Ekstazi, heroin?
Zašto si prekinuo? -Zašto misliš da sam prekinuo?
Dobro, trava, provale. -Vrlo dobro.
Jednom sam sanjao, kada sam bio pod djelovanjem, da je tu afrički
majmun koji mi je svašta pričao u uho. Rekao mi je da ću umrijeti
mlad ako se ne očistim. Izašao sam na ulicu i vidio gomilu smeća.
Kada sam se tog jutra probudio, otišao sam na svoj prvi sastanak.
To je bilo prije sedam mjeseci i dvije nedjelje. Imam svoj čip.
Uplašio sam te? -Većina narkomana, čak i ako ne počne ponovno, nije bitno,
već je prekasno, gotovi su. Trajni zombiji.
Ima i onih i pored svega što su učinili, povrate se, postanu bolji
ljudi, kao da ju i nisu koristili. To si ti.
Gdje je wc? -Niz hodnik.
Sranje! -Do đavola, vodi svoju djevojku iz sobe, Oscare.
Skloni se, jebo te. -Čuješ li me, ja vodim ovu kuću?
Da izađemo kroz prozor? -Ne, izlazimo tamo gdje smo i ušli.
Oscare? -Spremna si?
Zdravo, gospođice. -Drago mi je, zovem se Chloe.
Ne dolazi u ovu kuću ukoliko te ja ne pozovem. Ti si nevolja za koju
ne mogu odgovarati. Čuješ li me?
Ne boj se, on je zli kučkin sin. To ne mogu biti i ja.
Zaštitit ću te od bilo čega.
Bradley, trebamo porazgovarati. -Pričekaj malo.
To je vrlo slatko.
Sretan rođendan, dušo.
To je pas. -To je onaj pas, to je Bradley mlađi, pas koga si izabrala.
Ali ja mrzim pse, i ti to znaš. -Ne mrziš, ti ih voliš.
Rekla bih bilo što da izađem iz one prostorije. Ne želim prokletog psa
i znaš to, ali si mi ipak kupio jednog jer ti... jer ti nemaš pojma tko sam ja.
Mogu biti i nevidljiva. Koje su mi boje oči? Što?!
Koje boje? -Zelene. -Smeđe su. Isuse, ti si umjetnik.
Ima malo zelenkaste boje. Žurimo sa psom. -Ne radi se samo o psu,
niti o očima, već u svemu, ne mogu ovo više ni dan.
Odlaziš? -Sada ništa ne propuštaš? -Kamo ideš?
Sjećaš se one žene koju si pozvao za naš sto?
Ona što te sredila? -Nisam ja ona koju je sredila.
Ali ti to ne bi ni primijetio jer ti je glava nabijena u stražnjica.
Prijateljice ste? -Zbogom, Bradley.
Ako Catherine treba biti sa ženom, neka bude tako, ali
stalno mislim o tome kako sam možda ja to nekako uzrokovao.
Da se zauvijek odrekne muškaraca. Nikada je nisam varao, nisam lagao.
Redovno smo vodili ljubav.
Zaljubila se, to je sve. Jednom je bila u braku a u drugom nalazila se
osoba ispred nje koju nije mogla ignorirati koliko god se trudila.
Kako znaš to? -Bio sam tu kada su se upoznale. I ti si bio.
Pokušaj se usredotočiti na mala zadovoljstva. -Kao na primjer?
Nije na meni da kažem. -Imam kosu. -To je početak.
Imam ovo mjesto. -Najbolji espreso.
Imam malog psa. -Vjerni suputnik.
Stvarno mi je žao, ne mogu ti vratiti psa, zadržat ćemo ga.
To je moj pas. -Ne više, vezao se za nas, ime mu je Skanbo.
Čekaj, dogovorili smo se. -To je bilo onda, a ovo je sada, tako mi
žao, ali Bili voli psa i mi ga volimo. -Ne govori mi o ljubavi.
Žena me je ostavila zbog druge žene, sam sam, želim psa, treba mi.
Bradley? -Srce mi se slama. Mislim da je Catherine sebična kučka,
trebaš otići ravno u štenaru i uzeti drugog psa. -Dogovorili smo se!
Nije onako snažan. -Treba mi taj pas, govorimo o mojoj stabilnosti.
Stvarno mi je žao, ali kao Billyjevoj majci, odgovornost mi je prvo
prema njemu. Sretno. -Ne! Egi?!
Zdravo, Bradley, što ti radiš ovdje? Tako si mi nedostajao.
Ujače Bradley? -Zdravo, kako si, dođi. Hoću da popričamo.
Mama nije ovdje. -Znam, ne znam jesi li čuo, ali tvoja ujna
Catherine je otišla tamo gdje nije dozvoljeno momcima i sam sam.
Potreban mi je Bradley mlađi. -Tko? -Bankers. -Tko je to?
Bingo, pas, treba mi ovaj pas. -Ali, on je moj.
Znam i jednom kada odrasteš, razgovarat ćemo o prirodi dogovora.
Sada, slušaj ovo, želim da odeš i kupiš novog psa. -Ali to nije dovoljno.
Jest. -Nije.
Sa tim možeš kupiti konja. -Još uvijek nije dovoljno.
Bili? -Mama?!
Je li to auto ujaka Bradleya?
U novinama je pisalo da će večeras biti kiša meteora.
Pa? -Ovo je najbolje mjesto za gledanje.
Znaš da bogati ljudi imaju velike hodnike ispred vrata.
I stavljaju one stare satove. -Misliš na foaje? -Baš tako.
Zamisli Oscara u budućnosti i dolazim kući sa bilo kojeg cool
posla koji odlučim raditi. -A ja? -Ti si u kući.
Živimo zajedno? -Naravno da živimo zajedno. -Kakva kuća?
Velika, idem prema poštanskom sanduku i imamo ogromne račune.
Zubar, hipoteka, struja, čovjek koji te gleda u oči... -Oftamolog?
Ti si u foajeu i gledaš kroz prozor i vidiš me, gledaš mi lice.
Djelujem li uplašeno? -Ne, djeluješ sretno. -Znaš li zašto?
Zato što mogu platiti te račune, imamo gomilu novca i ne bojim
se ičega.
Tvoj red.
Moj red na što? -Za budućnost, zatvori oči, što vidiš?
Ništa. -Samo pogledaj.
U foajeu vidim sto i stepenice. -Odlično.
Idem uz stepenice. -Idi na vrh. -Uskoro...
Što je na vrhu tih stepenica? -Djeca, toliko da ih ne mogu
prebrojiti. Naša djeca. -Nadao sam se da ćeš reći to.
Stvarno? -Rekao sam ti, ne bojim se ničega.
Čovjek koji živi sam je kralj samoće, nažalost i kralj vrlo malo utjeha.
Bradley je pogledao iznad svojih novina i shvatio da nema nikoga
pored njega.
Harry, mislim kako je vrijeme da nastavim sa životom i ostavim prošlost iza sebe.
To je pozitivan korak. Moram ići.
Zdravo. -Zdravo. -Veliku crnu kavu za ponijeti.
Mislim da vas nisam ranije vidio ovdje. -Vjerojatno. -Izvolite.
Hvala. -Kupujete kuću? -Zapravo sam prodala jednu. A vi?
Što ja? -Ne kupujete kuću? -Možda da unajmim.
Sjedite. -U redu.
Koliko spavaćih soba? -Dvije, jedna za mene i jedna za studio,
nekada slikam. -U redu.
Imam mjesto koje je savršeno, samo je ukleto sa ženske strane.
Lezbijka je. Moja bivša žena me je ostavila zbog druge žene.
Shvaćam. Sranje! -Sredit ćemo to. Ovo se često događa.
Rekli su da će biti velika oluja, ali im ja nisam vjerovala.
Izgleda da je to pod kontrolom. -Mislite?
Mogu li zapaliti? -Da, ali čuo sam da su loše po zdravlje.
Ne, ove su organskog porijekla. -To su one koje liječe rak? -Baš tako.
Pametni ste. -Ne prema mojoj bivšoj. Ona kaže da mi je glava u stražnjici
toliko da je nisam ni vidio. -Je li bila u pravu?
Bojim se da jest. -Vi ste iskreni tip?
Diana Crosh. -Bradley Smith.
Bilo je fino pričati sa tobom, ali moram ići. Nazovi me.
Davide, ovo vino je odlično, hoćeš čašu? To je bilo brzo.
Jest. -Moraš ići? -Moram, zdravo.
Imaš sastanak? -Catherinein auto je u servisu, moram pokupiti sina,
imam 10 minuta da prešišam grad. -Utorak, donijet ću još bolje vino,
ručak, obećavam. Stvarno mi je žao.
Ne mogu. -Kako to misliš? -Moram pokazati jednu kuću.
Ne možeš to odgoditi? -To je netko koga sam upoznala,
Bradley Smith, vodi kafić koji se zove "Jitters". Može jedino tada.
U redu, zvat ću te sutra. Zdravo.
Zašto si to rekla?
Kako si, Oscare?
Do đavola! Jebena kučka!
Dobro jutro. -Dušo, ovo ne ide. Morat ćete naći svoj stan.
Radim na tome. Ne možemo si ništa priuštiti.
Znam kako ti i Oscar možete da zaradite nešto.
Izvoli. -Hvala.
Hvala.
Treba mi savjet. -Svakako.
Oscar i ja pokušavamo raditi i možemo zaraditi oko
tisuću dolara, ako naruče. -Slijepi ljudi hoće.
Da učinimo to? -Nisi mi rekla što ti misliš o tome.
Mislite da to radimo samo zbog novca, ali nije tako.
Što je bilo? Što nije u redu?
Danas me je jedna djevojka pitala za savjet, pokušava se odlučiti
da li da ona i njen dečko snime pornić. -Nadam se da si joj rekao ne.
Nisam, pokušao sam joj dati perspektivu.
Postavljao sam joj sokratska pitanja, kako treba sama odlučiti.
Na isti način sam razgovarao sa Aronom. -Dušo?
Što da nisam? Da sam zauzeo tvrđi stav. Što bi bilo da sam
mu rekao kako je ovo u redu, a ovo pogrešno. On mi nije bio
učenik, on mi je bio sin.
Pogledaj me. Harry, molim te. Bio si divan otac.
Ništa nisi mogao učiniti da ga spriječiš. -Ne znaš to.
Ne znamo što je moglo biti. Zar ne?
O, Harry...
Sviđa ti se? To je ono što si tražio, jedna soba i studio.
Ali bitno je da upamtiš... -Bitno je jesi li se sinoć lijepo
provela. -Vjerojatno jesam. -Što je to? -Uvijek se lijepo provedemo.
Zašto se nikada nisi udala? -Možemo li raditi na ovome.
Vlasnik će uzeti drugu hipoteku što znači... -Nisi upoznala nikoga
divnog kao što sam ja?
Hoćeš li kupiti kuću ili me samo zavlačiš?
Savršena je. Stvarno. Uzet ću je.
Ozbiljan si? -Bože, stvarno ću kupiti ovu kuću.
Sviđa mi se, savršena je za tebe.
Jesam li ti rekao koliko sam zahvalan što si ušetala u moj život.
Našao bi kuću, prije ili kasnije. -Nisam na to mislio.
To je sve, narode.
Bilo je divno. -To je odvratna navika.
Kakav ti je dečko? -Zabavan, hvala na pitanju.
Moram učiniti nešto. Da vidim tog tipa.
Nije glup ili bezobziran. Nije blesav, ili nasilan, ili dosadan.
Ne oblači se loše, nije nezaposlen, i zgodan je.
Nedostatak diskvalifikacija je rijetka i divna stvar.
Jesam li spomenula, nije ni oženjen.
To me usrećuje, vidjeti te kako ponovno radiš.
Mislila sam da radiš na knjizi. -To je samo pismo.
Produžuješ svoje bolovanje? -Trajno. -Mislila sam da...
Predomislio sam se. Mislim da im nisam od neke pomoći sada.
Ne budi smiješan, to su samo djeca. -Razlog više da im se sklonim.
Treba ti pomoć? -Ne hvala.
Kako si to platila?
Prodaješ moje stvari? -Nisam lopov.
Gdje je moj jastuk? -Koji?
Žena mi ga je dala, u Atlantic city-u. -Ne znam o čemu pričate.
Prozreo sam te. -Kunem se da nikada nisam uzela ništa iz vaše kuće.
Osim Oscara, a on nije vaš.
Lijepo lice, bilo bi šteta rasporiti ga. -Samo naprijed, idete u zatvor
do kraja svog jebenog života.
Vidimo se kasnije.
Imaš lijepe stvari.
Ima li koga? -Harry, što ti radiš ovdje? -Stigao sam prije 28 godina i
nisam nikada otišao. Živim pored vas. -Ovdje? -Da.
To je fantastično. -Kako to nismo shvatili? -Ne znam. događalo se
i čudnije. Poklon za useljenje. -Naći će gris u frižideru.
Dobro je i za vrata. -Dušo, upoznaj nekoga.
Ne mogu vjerovati, divna je i ulica i susjedstvo.
Moram ti nešto reći. Ova kuća ima povijest.
Godinama smo gledali mlade, sretne parove kako se
useljavaju i prije nego što shvatiš love se za gušu i za nedjelje
ili mjesece, iseljavaju se, odvojeno. To se dogodilo tri puta za redom.
Ja sam čovjek logike, mislim da je to slučajnost. Ali, Esther, moja žena,
misli kako ovdje postoje natprirodne sile, misli da je kuća ukleta.
Zdravo. -Ovo je profesor Harry Stephenson. -Drago mi je.
Ljepši ste i nego što sam mislio. Kako je moguće da niste u vezi?
Imam nevjerojatno visoke standarde. Mislite da je kuća ukleta?
Moja žena misli. -To je u redu, ne bojimo se duhova.
Što se dogodilo, vidjela si snimatelja, što je rekao? -Polako.
To je sve? 240$? -Nitko ga ne naručuje. -Kako to misliš?
Nije dovoljno vruć. -Što?! -To je on rekao.
Sasvim je vruć, i ti si rekla. -Da, ali ja sam djevojčica.
Kaže da ste previše zaljubljeni, tako se i smijete.
Kada je u pitanju pornić to je davljenje. -Ovo nije dovoljno za kuću sa ognjištem.
Svi imamo snove, ali ne pokazujemo sise. -Reci prijatelju da je seronja.
Deb? -Zdravo, ostavila sam bicikl na ulici, hoće li biti sigurno.
Da, tarot čitanje 12$, čitanje sa dlana 12$, garantirano
predviđanje budućnosti 20$.
Ne može se dobiti budućnost za badava. -Što ti želiš znati?
Imam dečka, Oscara. -Zgodan dečko, onaj pravi?
Počet ćemo sa čitanjem dlana, sjedi tamo.
Kada je Oscar nastavio dalje? -Mislite umro? On je dobro.
Pitat ćemo karte.
Vidjela sam i bolje karte. Važno je promatrati budućnost na
najfiniji način. -Želim istinu. -Njegova budućnost nije tako dobra.
Pošto ti nisam vidjela toliko budućnosti, vraćam ti nešto.
Svrati na ručak sa Oscarom, svidjet će mu se to.
Ako ga stvarno voliš... drugi ne mogu održavati druge u životu.
Vjeruj mi.
Oscare?! Oscare, probudi se.
Što je bilo? -Evo ti cheezburgeri. -Sanjao sam ih.
Oženi me. -Molim? -Hajdemo se vjenčati.
Stvarno? Naravno da hoću.
Žao joj je što ne može biti ovdje, sastavlja ugovor.
Jedva čeka da te upozna. -Vidjela sam da je baš zgodna.
Ne znam što vidi u meni. -Vjerojatno unutrašnja ljepota.
Ili besplatna kava. Osjećam se kao najsretniji čovjek.
Tako je pametna i tako seksi i potpuno nepredvidiva.
Kao da živim sa divljom životinjom. Nije ni bitno.
Davide?
Bradley me je pitao hoću li se udati za njega. -Udaješ se za tipa sa kavom?
Što si rekla? Kako si se izvukla? -Nisam, rekla sam "da".
Kako to misliš? Udat ćeš se za njega?!
Rasturit ćeš tog tipa. To radiš finim momcima. -Nisam toliko zla.
Mi smo isti, zli smo. -Sa Bradleyem nisam takva, sa njim sa dobra.
Ako si tako dobra, što radiš ovdje sa mnom? -Seksamo se, to radimo.
Seksamo se i pijemo vino.
U redu, ako ćeš se udati za njega, zašto ne pokušaš malo
biti sa njim. -Ti si onaj sa zaručničkim prstenom, nisam ja. -To nije isto.
Jest. -Nije, ući ćeš u brak iako mu nisi ni pokušala biti vjerna.
Ja sam bio vjeran Catherine 11 jebenih godina, tom braku sam dao sve što imam.
Isuse. -Što mu daješ? -Dosta mi je ovoga.
Voliš li ga? -Mislim da ga mogu voljeti.
Nisam te to pitao, da li ga voliš? -Ne znam, pretpostavljam...
Probudi se, jebo te. Što je sa tobom? -Izlazi iz moje kuće!
Ne, nećeš se udati za tipa za kojeg nisi sigurna da ga voliš.
Zaslužuješ šamaranje, ti si prevarant.
Izaći ću van, jer mislim kako je to najbolje za oboje.
Nisi obučen. -Zabole me.
Davide? -Ne govori ništa. -Možemo li stati na
sekundu i porazgovarati o ovome? -Bilo bi najbolje da se više ne viđamo.
Molim te, ne govori to. -Ovo što činiš ti je pogreška, Diana.
Da li ti, Diana, uzimaš ovog čovjeka da ga čuvaš i paziš u dobru i zlu,
bogatstvu i siromaštvu, bolesti i zdravlju, da ga voliš i poštuješ
od današnjeg dana pa sve dok vas smrt ne rastavi? -Uzimam.
Možete staviti prstene.
Ti prva. -Evo. -Datom mi moći od države Oregon, proglašavam vas
mužem i ženom. Možete poljubiti mladu.
Zar ne bi bilo divno kada bismo to mogli učiniti sa svime
što nam smeta? Da skinemo i bacimo u cvijeće?
Hej, ti, u odijelu, ovo je vjenčanje, ne sprovod, što je bilo?
Ne osjećam se baš dobro. -Hoćeš moju pomoć?
Hajde da ti pokažem.
Esther je divna. -Moram se složiti s tim. -Mogu li joj povjeriti Oscara?
Teško je reći, strastvena je žena. Postoje potrebe.
Kako to da nemate djece? -Imali smo sina. Aron je umro
prošle godine, predozirajući se heroinom.
Dođi da sjednemo.
Bilo je teško prihvatiti njegovu smrt, gotovo koliko i to da nismo ni
znali kako je imao problem sa drogom, bio je vrhunski student, doktor.
Kada je zvala policija, bili smo uvjereni kako je u pitanju greška.
Imao je nešto kao tajni život. -A ne znam zašto.
Svaki dan pokušavam shvatiti, da li je bilo znakova, trenutaka koje
nisam vidio.
Da ti dam jedan neadvokatski savjet. Kada se udaš, rodi dijete
i čim to učiniš, rodi još jedno. Rodi bar dvoje. -Dvoje.
Pitat ću vas nešto.
Oscar i ja stvarno trebamo roditelje, očevi nas mrze.
Da li biste nas ti i Esther usvojili? Neslužbeno?
U redu je, potrebno vam je vrijeme, samo razmislite o tome.
Hvala. -Danas si oklijevala, zašto? -Kada?
Tijekom ceremonije, baš prije nego: "uzimam". -Jesam li?
Ne sjećam se. Kakav dan.
Živjeli.
Volim te, gospođo Smith.
Ponekad mislim da je ljubav nešto čime se priroda igra sa nama.
Samo da donese na svijet još beba koje vrište. -Vjeruješ u to?
Ponekad. -Mislim da je to sve. Da je to pohlepni san u kome smo
svi zarobljeni. -Nadam se da nije. Laku noć, dušo.
Znam da si usamljena i žao mi je. Sada smo samo nas dvoje.
Jednog dana će biti samo jedno. To je nepodnošljivo.
Zato se moramo voljeti što više možemo, dok još imamo prilike.
Volim te.
Šest tjedana i još uvijek ne mogu pronaći polovinu stvari.
Nisi ostavio neku kutiju? -Nisam. -Sigurno mi ova zla kuća
skriva odjeću. Pokušava me okrenuti protiv tebe.
Nemoj joj to dopustiti.
Možda je bivši dečko. -Nije bio nitko prije tebe, ti si mi bio prvi,
na bračnu noć, sjećaš se kako sam bila uplašena?
treba li ponesti nešto na zabavu?
Tako pratiš modu, to je divno. Najzgodniji si ovdje. -Hvala, draga.
Što se tiče kuće, Chloe i Oscaru treba neko mjesto i ako nađeš
nešto, pomoći ćemo im, ne moraju ni znati. -Radim na tome.
Michael, lijepo te je vidjeti. -To zvuči dobro, dobro si?
Idem po piće, hoćeš ti nešto? -Samo pivo. Scotte, kako si?
Hvala. -Diana Koči? -Molim? -Catherine Watson, moj muž
David i ja smo kupili kuću od vas prije nekoliko godina.
Dvokatnicu u ulici Volman. -Tako je. -Zadovoljni ste još uvijek?
Volimo je, bar ja. David je tako zauzet, nije često tu.
Oprostite me.
U vezi kuće, kaže da sam ja u pravu. Pritisneš dugme i ono krene.
Diana? -Zdravo, Davide.
To je moja majica koju nosiš. -I jest. Hoćeš je natrag?
Malo je kasno za to. To je bio rođendanski poklon od Catherine.
Nisam to znala i postoji 100 ovakvih košulja.
Ali toj nedostaje dugme sa lijeve kragne. -Žao mi je zbog kaosa.
Ne brini, sve će biti u redu, samo joj reci da je ono što se dogodilo
među nama bila greška i da je gotovo. Voli te, oprostit će ti.
Nije gotovo. -Davide, trebamo krenuti.
Unutra. -Ovo je posljednje? -Mislim da jest.
Gladan sam. -Gladan si, da skuham nešto?
Imaš lijep stan.
Povuci i idemo na tri.
Mislio sam da mrziš sport. -Je li istina ono što sam čula?
Jest. -Iselio si se? -Jesam, odmah poslije roštilja.
Zašto me nisi nazvao? -Jer si udata.
Što je bilo? Sranje.
Gospodine, to bi bilo sve.
Izgleda da sam ja za žene samo stanica na putu prema nečem boljem.
Ovaj put je bar u pitanju bio muškarac. Mislio sam da bi to bila utjeha?
Nije. -Oprosti. -Gore je. -Ne mogu ponovo prolaziti kroz ovo.
Poludjet ću. -Moraš biti na oprezu. -Što to znači?
Sve što trebamo znati nam se događa pred očima.
Imamo iluzije i nade o ljudima i mogu nas zaslijepiti, ali kraj
je uvijek na početku.
Catherine je rekao da je nikada nisam vidio, možda nisam ni Dianu.
Možda sam tražeći dio sreće, zatvorio oči i skočio.
U redu onda sljedeći put... -Ne skači. -Ne, ne, skači, ali otvorenih očiju.
Harry?! Harry, molim te!
Možda mi treba pomoć.
Gospođice, imam povrijeđenog čovjeka. -Što se dogodilo?
Nesreća. -Nije bilo. -Isjekao se. -Nije bilo slučajno, napravio sam to
sam sebi. -Bradley, ušuti!
Mogu li pitati nešto osobno? -Mogu li ja vas, zapravo dva pitanja.
To je fer. -Vi prvi.
Zašto ste učinili ovo sebi? -Želio sam osjetiti
na svom tijelu, onoliko boli koliko osjećam u srcu.
Imate li pitanja za mene? -Kako se zovete?
Margita. -Margita? Odakle ste? -Mađarica sam, iz Budimpešte.
Što vam je uzrokovalo bol u srcu? -Oči. Dugo sam ih držao zatvorenim.
I kada sam ih napokon otvorio, nisam bio spreman za ono što sam vidio.
Mislite li da je ljubav način prirode kako bi stvorili još djece ili
mislite da je sve, da je jedino njezino značenje ludi san? -Ono drugo.
U koji vi vjerujete? -Nažalost, u onaj drugi.
Izašli biste sa mnom na večeru?
Kako je? -Dobre ili loše vijesti? -Ne mogu više loše vijesti.
Dobre vijesti su te da će mu prst biti dobro. -A loše?
Ponovno je zaljubljen.
Zdravo, Janey.
Harry, prihvatila sam tvoj savjet. -Koji? -Trudna sam.
Čestitam. -I drugo ćemo dobiti odmah, nosim dvojke.
To je moja djevojka.
Pozdravite Brada i Margaret.
Zašto se smiješiš tako? -Ti si nevin čovjek, čovjek
otvorenog uma. Daješ nevjerojatnu ljubav i ne tražiš ništa zauzvrat.
Pronalaziš samo put.
Chloe, ovo smo ti i ja.
Znate kada dvoje ljudi pripadaju jedno drugom, Oscar i Chloe su to znali.
Kao i Bradley i Margaret. Ispostavilo se da je Bradley napokon našao
nekoga tko je njega volio onoliko i koliko on nju. Uklapaju se.
Čudno je što se događa takvim ljudima, sprijateljio se sa
Catherine i Jenny i Dianom i Davidom.
Napokon je shvatio kako ne možeš držati nečiju ljubav.
Oscare, uhvati i kreni prema zoni, gotova igra.
Uhvati je!
Da!
I to je to! -Dobar posao.
Oscare?! Oscare?!
Što se dogodilo? -Oscare, jesi li dobro? Ne diše, zovite hitnu pomoć.
Biće dobro, ja sam doktor. Bit ćeš dobro, svi smo ovdje.
Dobro je? -Ima puls. -Idem po kola.
Bit ćeš dobro, molim te.
Pažljivo. Ovdje doktorica, imam srčani zastoj.
Krećite. -Sklanjajte se sa puta!
Počeo je disati. Spremite EKG. -Sranje!
Dovraga!
Ne diše!
Bradley?
Imao sam osjećaj da ću te zateći ovdje.
Bilo je užasno. -Neizrecivo. Bog je mrtav ili nas prezire.
Ne vjeruješ stvarno u to? -Možda.
Vidio sam nevjerojatnu stvar. Ušao sam na stadion.
Mislio sam da sam sam, ali na liniji od 50 metara, par je vodio ljubav.
Promatrao sam ih duže nego što je trebalo. Zavidio sam im.
A onda mi ih je bilo žao, toliko toga ne znaju. Slamanja srca.
I da znaju, to ne bi ništa promijenilo. -Kako to?
Chloe je znala što će se dogoditi Oscaru. -Kako misliš da je znala?
Jest, bila je kod neke proročice koja je sve predvidjela.
Povjerovala joj je? -Jest i nije pobjegla, nije se zavukla u rupu.
Našla im je kuću, bacila pilule za kontracepciju i udala se za njega.
Bog nas ne mrzi, da nas mrzi, ne bi nam napravio tako hrabra srca.
Vraćaš se? -Tko si, dovraga, ti? -Harry Stephenson, mislim da se ne znamo.
Što je to? -Što misliš?
Za što služi? -Za tu kurvu koja mi je ubila sina.
Čekaj malo, rečeno mi je da je umro od srčane mane.
Ne moram slušati te gluposti, imam posla ovdje. -Kao i ja.
Slušaj me, da više nikada nisi dosađivao toj djevojci.
Ne krivi nju za svoj jadni život. Ako to uradiš, ubit ću te, kunem se.
Sada se tjeraj odavde.
Harry, to je bio Šiš? -U redu je, otišao je.
Dobro si? -Jesam.
Chloe, pitala si me da li bismo Esther i ja željeli da ti budemo roditelji.
Mislio sam da si samo bila fina prema starcu kada sam ti
rekao za smrt sina pa ti nisam odgovorio i nisam znao kako si
već znala da će se dogoditi ta užasna stvar.
Esther i ja želimo da dođeš živjeti sa nama, da budeš
naša djevojčica.
Reci "da", molim te. -Da.
Da... -Esther i ja ćemo tebi i tvojoj bebi pružiti svu ljubav koju imamo.
Idemo kući.
Neočekivano je uvijek nad nama. I od svih darova koji leže preda
mnom, ovaj sam u svom životu smatrao kao najdragocjeniji i
zato, počinjemo iznova.